УКРАЇНОЗНАВЧИЙ ІСТОРИЧНО-ГЕОГРАФІЧНИЙ АНАЛІЗ: КОНЦЕПТУАЛЬНО-МЕТОДОЛОГІЧНІ ЗАСАДИ ТА ОСНОВНІ НАПРЯМИ - Дністрянський, Мирослав Степанович (Acta Academiae Beregsasiensis: Geographica et Recreatio, 2026)
Актуальність дослідження. Для розуміння генезису та особливостей формування сучасних природно-географічних і суспільно-географічних реалій важливим є реконструкція розвитку географічного простору та окремих його компонентів впродовж історичного часу. Такі потреби забезпечує історична географія як цілісна наукова дисципліна, що сформувалася на межі історичних та географічних наук. Але за інерцією минулих підходів в Україні та деяких інших державах історичну географію часто безпідставно поєднують з історією географії та деякими іншими дисциплінами. З огляду на це важливо конкретизувати предмет історичної географії, окреслити її місце в системі наук та виділити основні напрями українознавчих історично-географічних досліджень. В процесі обґрунтування концептуально-методологічних основ історичної географії України необхідно також зазначити, як здійснювати відлік історичного часу та його періодизацію. Концептуально важливо визначитися і з рушійними силами історичного суспільно-географічного розвитку. В цьому контексті є потреба з’ясувати значення та рівень впливу природного середовища на розвиток людського суспільства, обґрунтувати деякі загальні тренди перебігу історично-географічних процесів. Предметом дослідження є визначення сутності історично-географічного аналізу, виділення основних напрямів історично-географічних досліджень загалом і в Україні зокрема, визначення рушійних сил суспільно-географічного розвитку та перспектив пізнання його загальних тенденцій. Метою дослідження є обґрунтування концептуально-методологічних основ українознавчих історично-географічних досліджень, В методології дослідження реалізовано порівняльний аналіз літературних джерел, дедуктивний підхід до обґрунтування концептуальних положень історичної географії, виходячи з наукових основ географії та історії, а також метод історично-географічної періодизації. Результати дослідження. Конкретизовано предмет історичної географії, виділено актуальні напрями українознавчих історично-географічних досліджень. Обґрунтовано історично-географічну періодизацію минулого України та методологічні підходи до визначення територіальної основи українознавчих історично-географічних досліджень. Зроблено висновки про визначальну роль сукупної дії усіх чинників в історично-географічних процесах. Виділено механізми впливу природно-географічного середовища на суспільно-географічну сферу впродовж історичного часу. Акцентовано увагу на окремих залежностях у взаємовпливах територіально-політичного та етногеогеографічного чинників в історично-географічному розвитку України. Практичне значення: обґрунтовані концептуально-методологічні основи історично-географічного аналізу можуть бути використані при проведенні регіональних історично-географічних досліджень, спростуванні недостовірної публіцистичної інформації про Україну. Висновки. Українознавчий історично-географічний аналіз спрямований на розкриття змін природно-географічного й суспільно-географічного середовища впродовж історичного часу, починаючи з появи у ІХ ст. на території України перших етнополітичних утворень, відомих за писемними джерелами. Основними підрозділами історичної географії є історична природнича географія, історична суспільна географія, історична інтегральна географія, структура яких відповідає відповідним складовим географічної науки загалом. З огляду на пізнавальні та практичні потреби в процесі українознавчого історично-географічного аналізу провідне значення має дослідження взаємовпливів у перебігу етногеографічних та територіально-політичних процесів, яке розкриває і передумови українського етногенезу, й тенденції етнодемографічного та етносоціального розвитку. В методології оцінення значення різних рушійних сил суспільно-географічного розвитку на історичних етапах визначальним є принцип урахування сукупної дії усіх чинників (етнонаціонального, релігійного, державно-політичного, економічного та ін.), який у змозі забезпечити розуміння механізму та вектора еволюції суспільно-географічного середовища. Об’єктивний аналіз проблеми впливу природно-географічного чинника на суспільно-географічні процеси потребує не стільки широких узагальнень, як насамперед вивчення конкретних механізмів взаємодії елементів природно-географічного і суспільно-географічного середовища, з урахуванням того, що дія природних чинників на суспільно-географічні процеси має конкретно-історичний і значною мірою опосередкований характер. Результатом взаємодії природи і суспільства на різних етапах історичного розвитку є формування культурних краєвидів, які визначають вигляд різних частин земної поверхні. Подальші дослідження цієї проблематики мають бути спрямовані на обґрунтування цілісної системи концептуальних основ історичної географії, що потребує розгортання конкретних досліджень географічної ситуації на історичних зрізах та діахронічного аналізу еволюції окремих географічних об’єктів упродовж історичного часу.